Ingliskeelne lühend SUV (Sport Utility Vehicle) on reeglina tähistanud linnamaasturit, tunduvalt vähem on kasutatud täheühendit CUV, mida on mõistetud kui Crossover Utility Vehicle või ka Compact Utility Vehicle. Sõltumata tähendusest on Hyundai oma uue elektriauto paigutanud just sinna autoklassi, kuid see ei takista Soomes müüa sama autot hoopis SUV-na.
Termin Ioniq on seni seondunud Hyundai hübriidautodega, kuid nagu tänapäeval kombeks, loovad suurtootjad elektriautodele selgelt eristuva alambrändi. Kui näiteks Hyundai Kona on võimalik soetada nii bensiinimootoriga, täishübriidina kui särtsukana, siis Ioniq nime all saab edaspidi ainult täiselektrilisi sõidukeid – muutub vaid number nime taga.
Suur ja harjumatu
![Hyundai Ioniq 5 Hyundai Ioniq 5](https://i0.wp.com/accelerista.com/wp-content/uploads/2021/08/IONIQ5_6.jpg?w=776&h=517&ssl=1)
![Hyundai Ioniq 5 Hyundai Ioniq 5](https://i0.wp.com/accelerista.com/wp-content/uploads/2021/08/IONIQ5_7.jpg?w=416&h=277&ssl=1)
![Hyundai Ioniq 5 Hyundai Ioniq 5](https://i0.wp.com/accelerista.com/wp-content/uploads/2021/08/20210825_180021-scaled.jpg?w=416&h=236&ssl=1)
Ioniq 5 loodi täiesti uuele moodulplatvormile E-GMP, millele edaspidi ehitatakse ainult särtsukaid. Nii lubab Hyundai aastaks 2023 tervelt 23 elektrilist mudelit ja sahistatakse, et tulekul on ka Ioniq 5 sportlikum N-versioon. Mida see endast kujutama hakkab ning kas viimane saab olema ka tehniliselt uudne, on praegu vara spekuleerida.
Esmapilgul jahmatab auto oma suurusega. Kui üksikult ei saa mõõtmetest arugi, siis väikeautode kõrval on tegu lausa hiiglasega. Kaugelt vaadates leiab Ioniq 5 kujustuses sarnaseid jooni Volkswagen Golfiga, kuid päriselus on tegu hoopis teist mõõtu masinaga, pigem võiks otsida sarnasust mõne ammu tootmisest kadunud uhke luukpäraga. Tõenäoliselt on see taotluslik.
Mahukas on auto ka sisemuselt. Eesmine käetugi ja selle all asuv laegas liiguvad 14 cm ulatuses edasi-tagasi nagu parimatel prantsuse mahtuniversaalidel ning lisab sellega veelgi funktsionaalsust. Lisaks tagaosas paiknevale pakiruumile võib eest leida olenevalt veoskeemist 27- või 54-liitrise laeka.
Niigi suure sõitjateruumi muudab veelgi mugavamaks ja praktilisemaks kardaanitunneli puudumine. Ühes olulises asjas jääb Ioniq siiski oma peamistele konkurentidele alla ja see on vaid 16 cm kliirens, mistõttu rääkida sellest kui linnamaasturist on küsitav. Ka nelikveolisena on tegu siiski vaid luukpäraga, millega asfaldilt maha keerates tuleb ettevaatlik olla.
Ajastule kohaselt on sisemus koostatud rõhutatult taaskasutatud jääkidest, ehkki heledad toonid sunnivad küsima, et kui midagi selle peale läheb, mis siis saab – puhastamise kohta pole tootja seni infot jaganud. Olulisem on aga, et kasutatavad materjalid jätavad kvaliteetse, mitte odava mulje.
Sõidab lõbusalt
Veoskeeme on kaks. Lihtsamal juhul veavad üksnes tagarattad ning võimsuseks teatatakse 217 hobujõudu. Kallim versioon arendab lausa 305 hj ning kahe elektriajami jõud kantakse teele kõigi nelja ratta vahendusel. Viimane saavutab sajakilomeetrise tunnikiiruse 5,2 sekundiga, mis auto massi arvestades on igati tubli tulemus.
Kiirendamine ei toimu aga käik käigu järel sisse raiudes, vaid ühtlaselt ja sujuvalt, mis auto sihtgruppi arvestades on kindlasti kõva pluss. Ka ebatasasused triigitakse üsnagi vaikselt siledaks, ehkki 19-tollised veljed on mõõt suurematega võrreldes selges eduseisus. Lisaks võimaldab i-Pedal funktsioon oskusliku kasutamise korral praktiliselt ilma piduripedaali puudutamata hakkama saada.
Kui erinevate kolmetäheliste juhiabide olemasolu ei vääri uute autode puhul enam märkimist, siis Ioniq 5 eristub võimalusega need täielikult välja lülitada ning auto ei pane neid ise kiiruse kasvades vaikselt tagasi. Samas peab lõbutsedes olema ettevaatlik – kui üle kahe tonni kontrollimatult libisema läheb, võib tulemus olla soovimatu.
Kuigi Hyundai võimaldab kombineerida erinevaid mootoreid, akusid ja veoskeeme, jõuab auto meie turule esialgu vaid kahes versioonis: tagaveoline 217 hj ning nelikveoline 305 hj. Kuigi Ioniq 5 toodetakse nii 58 kWh kui 73 kWh akuga, jõuab neist Eestisse vaid suurem. See on mõistlik, kuna hõredalt asustatud põhjamaal on väikese akuga elektriautol keeruline läbi lüüa – läbisõit ühe laadimisega ON oluline.
Kui palju see kõik elektrit tarbib, polnud võimalik lühikese proovisõidu jooksul tuvastada, küll aga võis näha varasemalt näitu 18 kWh/100 km. Arvestades, et tegu on demoautoga, tundub tulemus kahtlaselt hea. Pikem test selgitab hiljem tõe.
Kuhjaga omapära
Kaks pistikupesa (üks tagaistme all ja teine laadimisavas) võimaldavad soovi korral kasutada autot liikuva akupangana – kaua räägitud ja nüüd lõpuks realiseerunud funktsionaalsus. Kuni 3,6 kW võimsus lubab laadida kasvõi teist elektriautot, väiksematest voolutarbijatest rääkimata. Hyundai räägib küll „individuaalse mobiilsuse“ vahendite laadimisest, kuid maarahva seas leiab see ilmselt väärtuslikku kasutust ka metsas või voolukatkestuse ajal.
Kallimas versioonis ületab esiistmete reguleerimisulatus oluliselt harjumuspärast, võimaldades moodustada neist mugava lamamistooli. Seda muidugi juhul, kui taga keegi ei istu, sest sel juhul jääb seal ruumi ikkagi napiks.
Mõned iseärasused on päris toredad. Nii näiteks on laadimisava katva luugi sulgemiseks eraldi nupp – vajutad seda ja luuk sulgub. Ust kinni tõmbama hakates avastad aga, et pole kusagilt kinni võtta – tegelikult on küll, aga viimase poolsajandi jooksul oleme lihtsalt teistmoodi harjunud. Sixties coming back?
Mõne veidrusega on ilmselt võimalik harjuda ja mõnega mitte. Ukselingid on uputatud autokeresse peaaegu märkamatult nii, et need moodustavad täiesti sileda pinna. Aerodünaamika koha pealt tervitatav mõte, ergonoomika koha pealt paraku mitte. Ukse saab lahti, aga tüütu on.
Suur vajakajäämine on tagumise kojamehe puudumine (ja seda ei saa mingi raha eest). Kui teistsuguse kliimaga paikades pole see suur probleem, siis Põhja-Euroopas määrdub järskpära tagumine aken nii kiiresti, et see hakkab häirima.
Kokkuvõtlikult
Hyundai näeb Ioniq 5 konkurente peaasjalikult Volkswageni Grupis. Uustulnuk peab tõsiselt arvestama ennekõike mudelipaariga Škoda Enyaq / Volkswagen ID4, kallimas varustuses tuleb vastu juba Audi Q4 e-tron. Letihinnad algavad 50 tuhande euro juures ja lõpevad üheksa tuhande võrra kõrgemal. Täispikk hinnakiri on siin.
Ioniq 5 on üks esimesi elektriautosid, mille puhul klient saab oma raha eest vastu ka piisavalt väärtust, seda ennekõike sõidumugavuse näol. Vaid hinnalipik vajab veel pisut harjumist.
Meeldis:
- Sõiduomadused (vaikne, kiire, lõbus)
- Ruumikas sõitjateruum
- Palju nutikaid lahendusi
Ei meeldinud:
- Tagumise kojamehe puudumine
Fotod: Indrek Jakobson, Hyundai